-Vi hinner tillverka och sälja. -Tillräckligt för att behålla huset.
-Ska du inte hjälpa till?l? -Jag har ärenden. Gör för 1 200!
Tänd en tändsticka, de skyr eld!
Ohygienisk varelse.
Avföring i matsalen.
0915, bevismaterial.
Mus communis, hane.
10-12 centimeter lång.
Vad nu, då? En aning kalkbrist. Intressant.
Ernest Smuntz, Smuntz snörfabrik. Talar jag med Zeppcos representant?
Vinnie... Vad trevligt.
Min bror och jag har tänkt om-
-och skulle gärna diskutera en försäljning.
Nej, inte på kontoret. Vad sägs om Ellman Square, vid klockan, 12.00.
-Ni måste vara mrs Lars Smuntz... -Det är jag inte länge till.
Är Lars hemma? Jag skulle vilja diskutera auktionen.
Akta dig så du inte blir förkyld.
Du ser ut att behöva värmas upp.
1300. Har aktiverat Pipsökare 2000 och ska göra bytet sällskap.
Plasmaskärmen krånglar.
Skräp.
Inget funkar.
Åh, nej...!
EKG, bröstkorgs- och bäckenröntgen!
-1 200 dollar... -Ni har blivit påkörd av en buss.
-Jag mår bra. Vad är klockan?! -Ni kan ha fått hjärnskakning.
-Jag måste ut, jag kanske hinner. -Vi räddade hatten.
-Är ni släkt? -Ja, systrar.
-Fyll i de här. Är han organdonator? -Jag känner dem inte!
-Jag heter Hilde och hon Ingrid. -Vi är frisyrmodeller från Belgien.
Jag måste ringa, annars går jag miste om mitt livs affär.
-Er bror yrar. -Jag har inga systrar!
-Jag kom så fort jag hörde! -Varför har du rosa morgonrock?
För att April gav oss 1 200 dollar!
Fick du dem bara? Känner hon till auktionen?
Det berättade jag inte förrän hon tagit mig tillbaka.
Hon dök bara upp på fabriken, tog av sig rocken och bad mig ta henne.
Vi älskade på ett sätt som jag bara sett i naturfilmer.
Jag kan öppna en ny restaurang, du har försonats med April.
Du kan behålla din värdelösa fabrik.
Lustigt att du kallar den värdelös...
...för det är en sak jag antagligen borde ha sagt tidigare.
Jag vill också erkänna något...
Är inte det Caesars bil?l?
-Vad har hänt? -Har du haft ihjäl musen?
Va?! Hästen? Djävulsk, jag vägrar äta upp den!
-Hur hittade ni honom, och var? -Någon ringde larmcentralen.
Vi hörde honom skrika i bakgrunden.
Han låg inlåst i en koffert på vinden.
Vad är det?
Ställ ner den där.
Det kittlas.
Det här är ingen vanlig mus.
Mitt kök...!
Caesar höll visst på med en smörgås.
Syltlök, arugula och kapris.
Han rostade sidan med osten...
...men inte den andra sidan...
...för då vissnar arugulan.
Hur visste han det?
-Ser du honom? -Ja, då!
Jag sitter fast. Hjälp mig, jag kan inte andas!
-Jag hämtar en ficklampa. -Skynda dig!
-Här är den! -Jag ser det.
Håll ut, Ernie! Ficklampan är trasig.
Jag hittade tändstickor!
Lars, känner du nåt som luktar?
Det luktar gas.
-Vad tänker du göra? -Döda uslingen ordentligt.
Undan! Jag har ett uppdrag!
Det är så här olyckor händer. Lägg undan geväret.
Jag ska skjuta skallen av honom så mushjärnan stänker vida kring!
-Det blir hål i väggen! -Det är det värt!
Tänk på auktionen!
Tänk på pengarna! Vi får inte lika mycket om det är kulhål i väggarna!
-Där är han. -Skjut!
Du träffade pianot!
Du skjuter ju sönder hela huset, det enda du inte träffat är musen!
Låt mig försöka i stället!
Du är jätteduktig.
Träff!
Skjut!
Vi ses i helvetet.
Skjut!
Gud, vad jag hatar honom.
Lämna ett meddelande efter pipet.
Mr Smuntz, det är Vinnie från Zeppco.
Vi väntade i över en timme men ni kom aldrig.
Vi tycker inte om att behandlas så, er bror hade redan nobbat vårt bud.
Vårt erbjudande gäller inte längre.
-Förrådd av min egen bror. -Ska du säga!
Du borde ha sagt nåt! Halva fabriken är min!
Och halva är min - även den delen som du försökte sälja!
Det hade gått också, om inte bussen kommit!
Du ska alltid lägga dig i - du förstör allt!
-Är det här mitt fel?l? -Du sprängde ju bort golvet!
Jag minns att nån skrek "Skjut!".
-Du gör ju ändå aldrig som jag säger. -Och vet du varför?
Jag respekterar dig inte!
Du tillbringade hela ditt liv i den där dumma fabriken.
Det är tragiskt.
Tror du inte jag ville göra nåt annat med mitt liv, något eget?
-Du älskade snöre. -Det gjorde jag inte alls.
Du och pappa satt ju jämt och fingrade på nåt snöre.
Mig var det ingen som la märke till!
Jag gjorde min lammstek på hans 70-årsdag.
Som jag slet för att allt skulle bli perfekt.
Sa han "Tack, Ernie, det var utsökt"?
Nej. Han såg bara snöret den var hopbunden med.
Han var galen...
...men jag ville ändå att han skulle godkänna mig. Han stötte bort mig.
Nu gör du det igen: Anklagar alla andra. Du tror att du är lyckad...
...men du...kan inte...laga mat!
-Jag hatar dig! -Och jag hatar dig!
Inte lika mycket som jag hatar dig! Dubbelt så mycket!
Jag ska slå skallen av dig!
Du dödade honom...!
Jag visste inte ens att han var där.
Vi borde ha slängt frukt från början.
Han andas.
Döda honom! Ta nåt trubbigt föremål!
Ge honom vad han tål! Vad väntar du på?!
Jag kan inte slå ihjäl honom. Han är ju så ynklig.
Det är Hitler med svans, "Omen" med morrhår - katastrofernas katastrof!
-Han lever ju. -Inte länge till!
Jag kan inte!
Han bara ligger där - det känns så osportsligt.
Vi måste göra nåt fort, han börjar kvickna till!
Jag glömde göra hål i lådan.
Hasta la vista, din lilla råttjävel.
-Nu har vi mycket att göra. -Två dar kvar.
Satans amerikaner, de fuskar jämt!
FÖR LITE PORTO
Perfekt! Årtiondets arkitektoniska upptäckt.
Det var inte lätt - men vi hann klart.
Jag vill ge dig en sak.
Pappas tursnöre... Jag är glad att du sparade det.
Han ville att vi skulle dela det, jag vet inte varför...
...men vore han här nu skulle han vara stolt över dig.
Han skulle vara stolt över oss.
Nej men goddag! Vilka kreationer! Välkomna!
Lars, du minns väl Ingrid och Hilde.
Era frisyrer är fullständigt bibliska.
Nu måste jag titta till mina crêpes.
Ta in champagne - ju mer de dricker, desto högre bjuder de.
Det här var ingen dålig tillställning.
Tack, mr Falko.
Det vore oerhört tråkigt om ni höll er auktion och ingen bjöd.
Ja, men det är nog ingen risk.
Det är mycket europeiskt slödder som vräker i sig räkor.
Om ni ställer in auktionen nu...
...så skriver jag en check på tio miljoner.
Det är vansinnigt generöst, men jag måste avböja. Tack för vänligheten.
-Är du intresserad av trådrullar? -O ja, pappa... Vi har en snörfabrik.
Den skulle jag väldigt gärna vilja se.
April, vilken överraskning! Du tittar väl bara förbi utan anledning.
Behöver en fru ha en anledning? Har ni bjudning?
-Du menar väl f.d. fru? -Inte än.
Vilka magnifika crêpes! Det var spännande med russin.
Russin?
Var vänliga och slå er ner, auktionen kan börja.
Jag vet inte om jag ska gratulera eller önska er lycka till.
Hejsan, April! Så trevligt att ses igen.
-Känner du vår advokat? -Det är bara nåt man säger.
Tack för att ni velat närvara vid denna minnesvärda auktion av:
Det okända LaRue-huset.
Först vill jag presentera-
-den lyckligt lottade ägaren: mr Ernest Smuntz.
Tack för att ni ville komma.
När far efterlämnade huset till min bror Lars...
...och mig, kunde vi inte ana vilka överraskningar som väntades oss.
När Quincy Thorpe vid Historiska sällskapet berättade dess värde...
...så slogs...vi av häpnad.
Vi...var som lamslagna.
Renoveringen var arbetsam men väl värd att göra. Huset var förfallet...
...men inte värre än att några spikar...
...och hårt arbete fick bukt med det.
Nu kan vi nog påbörja budgivningen.
Fortsätt vad som än händer.
-Såg du honom? -Ja...! Han åt upp snöret.
Pappas tursnöre, den jäveln åt upp det...!
-Varför sa du inte att du såg honom? -Jag hittade den här.
Jag sa ju åt dig att väga det...!
-Vart kan den ha tagit vägen? -Inte långt.
Ska vi börja med en miljon?
Det gäller det okända LaRue-huset. Ska vi börja med 500 000?
500 000 från den japanske herrn. Får jag en miljon nu?
-En miljon! -En och en halv.
1,5 miljoner. Kan jag få två?
Där är han...!
Får jag påminna om alla handvävda turkiska mattor och gobelänger.
Kan jag få ett högre bud än 1,5? Vill någon bjuda två?
Två miljoner!
Så vackert...!
Tre miljoner från damen från New York.
Vad håller du på med?
-Ingenting. -Ta omedelbart bort handen...!
Fyra miljoner från den japanske herrn.
Jag har den!
Shejken bjuder fem miljoner.
Kan jag få ett högre bud? Fem miljoner...
Det är ju det okända LaRue-huset.
-Nu har jag dig! -Håll hårt, jag tar ut den.
-Har du fått tag i den? -Jag vet inte.
-Sex miljoner! -Hilde, trådrullen brinner!
Sju miljoner.
-Hon får inte sätta eld på huset! -Fortsätt!
Får jag ett bud på 7,5?
Åtta miljoner. Första, andra...
Åtta miljoner?! Du skulle ha tagit checken!
-Tio miljoner! -Elva miljoner från japanske herrn.
Tolv, 13, 14, 15.
-16 miljoner från Ernest Smuntz. -Nej!
17 miljoner!
Bra idé.
Vrid på kranen när jag säger till.
18 miljoner.
Så mycket har du inte.
20 miljoner.
21 miljoner.
-Vill någon bjuda över? -22 miljoner.
Första...
25 miljoner!
25 miljoner dollar...
25 miljoner bjudet. Vill någon bjuda över?
Första...
...andra...
Inte ska ni åka!
Vattnet var bara en demonstration-
-av hur tåligt ett LaRue-hus verkligen är.
Inte illa, va?
Huset kommer att stå i all evighet!
-Pappas tursnöre... -Då hade vi ihjäl honom.
Ja, det hade vi nog.
Vad var det?
Titta...!
Det är snöre.
Det är ost.
Hela fabriken har byggts om för att kunna tillverka ostprodukter.
Här tar vi fram laktosfria produkter.
-Vad är det? -Kvalitetskontrollen.
Var så god.
Inte gott, va? - Mer curry, Otis!
Mozzarella och strömming. Det smakade strömming, va?
Jag har planer på brie och kaviar och jordnötssmör och sylt åt barnen.
Men jag vill diskutera marknadsföring.
Den biten borde du hålla i, tycker jag.
Jag vill att det här ska bli världens modernaste snörostfabrik.
"I en värld utan snöre råder kaos." R. Smuntz